Ще́плення (медицина) — введення вакцини в організм людини або тварини з метою формування індивідуального або колективного штучного імунітету. Є одним із заходів профілактики інфекційних захворювань. Здійснюється в закладах охорони здоров’я медичними працівниками згідно з Національним календарем профілактичних щеплень (див. у статті Вакцинація).
У ветеринарії застосовується проти зоонозів та інших небезпечних, гострих, контагіозних (див. Контагіозність) інфекційних [сказ, Ауєскі хвороба, чума м’ясоїдних, віспа птиці, віспа овець і кіз, вірусний гепатит каченят (див. Гепатити тварин інфекційні), ящур та інші] і бактеріальних захворювань (колібактеріоз птиці, сальмонельоз молодняку, лептоспіроз, сибірка, пастерельоз та інші).
Переважна кількість щеплених людей і тварин стає несприйнятливою до інфекційних хвороб, що, зокрема, підтверджує дієвість щеплення як основного способу запобігання інфікуванню і можливим епізоотіям, епідеміям, пандеміям.

Література
Філімонова Н. І., Сілаєва Л. Ф., Дика О. М. та ін. Мікробіологія. 2-ге вид. Харків : Національний фармацевтичний університет ; Золоті сторінки, 2019. 676 с.
Центр громадського здоров’я МОЗ України (офіційний сайт). URL: https://phc.org.ua/
ЮНІСЕФ (офіційний сайт). URL: https://www.unicef.org/ukraine/ukr/vakcina.pdf
Л. Ф. Сілаєва